‫בפרקים הקודמים...‬
‫רייף מקולי צודק במה שהוא אומר עליכם.‬
‫האייט, ברח!‬
‫לקחתי את המכרות שלך. רק תן לי סיבה לקחת משהו נוסף.‬
‫אתה תעביר את ההוראות שלי כלשונן.‬
‫התפקיד היחיד שלך הוא לשמור על חיי.‬
‫אחרת למה לי לחלץ את התחת העלוב שלך מהכלא?‬
‫האדון...‬
‫חזר.‬
‫- רפובליקת ארץ, חירות וצדק לכול -‬
‫שלום. שמי ניילס פוטינג'ר.‬
‫ברוכים הבאים לשטחי ההפקר.‬
‫בזה הרגע אנחנו מעבירים‬
‫את ציוד הכרייה המתקדם ביותר‬
‫מסידרס לעיר המשגשגת התנגדות.‬
‫היא עיר קטנה עם לב גדול.‬
‫תחליפי צד.‬
‫המצלמה אוהבת יותר את צד ימין שלי.‬
‫אולי, אבל הסלע ברקע‬
‫מעניק תחושה של קרקוע, ‬
‫ואנשים אוהבים מנהיג שרגליו נטועות עמוק בקרקע.‬
‫מתלחששים עלייך בניו יורק, קפטן.‬
‫זה טוב או רע?‬
‫נראה שהמשנה התרשם מאוד מהסרט האחרון שצילמת.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫לפעמים נראה לי שהם מוגזמים קצת.‬
‫שטויות.‬
‫כפי שפילוסוף מהארץ הישנה אמר פעם, ‬
‫ "המוקצן נחרת תמיד בזיכרון."‬
‫לרצפה!‬
‫אל תקומי.‬
‫הנה.‬
‫הם לא מעוניינים בנו אלא בציוד.‬
‫לא. בינק!‬
‫ראול, אני חושב שהם מתים!‬
‫לא! אלוהים... - תתמודד! תעלה אותם לרכב!‬
‫אלוהים.‬
‫בבקשה. תקשיב, לא ראיתי את הפנים שלכם.‬
‫אני לא יודע מי אתם!‬
‫שתוק! על הברכיים.‬
‫אני קצין בדרגה בכירה ברפובליקת ארץ.‬
‫אנשים חייבים לי טובות. אם תחוס על חיי, ‬
‫אוודא שחקירת התקרית הזאת‬
‫תבוטל מיד.‬
‫בדרגה בכירה? כבר לא.‬
‫אני מוריד אותך בדרגה.‬
‫תתפשט!‬
‫הכול.‬
‫רד על הברכיים. - לא כדאי לך לעשות את זה.‬
‫רד על הברכיים הארורות שלך!‬
‫אתה אוהב לפגוע באנשים?‬
‫להשתין עליהם?‬
‫אז זאת ההרגשה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אנחנו חייבים לזוז!‬
‫ישנתי רק לעתים נדירות בכלא.‬
‫כשניסיתי להירדם, הייתי מדמיין את פנייך.‬
‫אני שמח שהן לא נחבלו.‬
‫אם היינו בקאסטי, ‬
‫ואם הייתי פועל כמו שאבי נהג לעשות, ‬
‫הייתי פותח לך את הבטן, ‬
‫כמו שהוא עשה לאשתו הראשונה.‬
‫אבל התברכתי ואני חי בקוון-יו גוון-דו.‬
‫בעולם חדש.‬
‫עולם שבו אהבתי לאשתי היא סיבה מספקת לחוס על חייה.‬
‫גם אני בורכתי בחיים בעולם חדש, ‬
‫עולם שבו גברים ונשים שווים.‬
‫הגדלתי את הרווחים ב-20 אחוזים כשלא היית כאן.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד כשותפים.‬
‫הרווחתי ביושר את הזכות הזאת.‬
‫כן.‬
‫אני בטוח שזה ימצא חן בעינייך.‬
‫עוד פעם? ברצינות?‬
‫צריך לתרגל כדי להצטיין.‬
‫אני אוהבת את מוסר העבודה שלך.‬
‫אוי, לא.‬
‫יש לי ישיבת צוות בעוד עשר דקות. אני חייבת לגרש אותך.‬
‫אני לא מקבל סקס‬
‫כי את צריכה ללכת לעבוד בבית זונות?‬
‫האירוניה מענגת.‬
‫היי, ילדונת.‬
‫לא ענית למכשיר שלך.‬
‫כן, טוב... - ראש העיר החדש רוצה לראות אותך.‬
‫לא לימדו אותך לדפוק? - הוא זה שגידל אותי.‬
‫יש אמת בדבריה.‬
‫אתה יכול לתאר את המסכות שהפושטים האלה עטו?‬
‫לאחד מהם הייתה מסכה מזרחית‬
‫עם קרניים מגוחכות.‬
‫אחר חבש מסכה אדומה‬
‫שתרמילי קליעים תקועים בה, כמו קוצים.‬
‫היא לקוחה ממשחק שנהגו לשחק בקנדה של פעם, באמריקה.‬
‫פוטבול קרח או... - הוקי!‬
‫אין לי מושג מה זה!‬
‫אני יודע רק ששישה מאנשיי נהרגו‬
‫וציוד יקר של הרפובליקה נגנב, ‬
‫וצריך למצוא אותו מיד.‬
‫לא הייתי מפתח ציפיות.‬
‫הפושטים פועלים במהירות אחרי שוד.‬
‫הם בטח כבר במרחק 500 קליקים מכאן.‬
‫אם כך כדאי שתצא לדרך.‬
‫קח את כל האנשים שאתה צריך.‬
‫אני אצטרף.‬
‫אני רוצה לפגוע במי שפגע בך.‬
‫תודה, צ'רצ'יל. יפה מצדך.‬
‫אשיג לך עוד דלק.‬
‫שוטטות בשטחי ההפקר‬
‫תהיה בזבוז של זמן וחומרים.‬
‫צריך כיווני חקירה.‬
‫ואני חשבתי שאתה גשש מומחה.‬
‫זה כל העניין. אני לא מתרוצץ כמו אידיוט בשטחי ההפקר.‬
‫נולן צודק.‬
‫צריך צבא כדי לכסות כל כך הרבה שטח.‬
‫הסיכוי הכי טוב שלך הוא להשגיח על השוק השחור‬
‫מכאן עד איינג'לארק ולחפש את הציוד.‬
‫אני לא זוכר ששאלתי אותך.‬
‫את מייעצת לי במדיניות, לא באבטחה.‬
‫דעי את מקומך.‬
‫אני שמחה שהם לא הרגו אותך.‬
‫למה אתה כאן עדיין?‬
‫אני די בטוחה שהמצלמה שלי קלטה את פניו‬
‫של המנהיג כשהמסכה שלו החליקה.‬
‫אבל למרבה הצער, הכונן הקשיח שלי מרוסק.‬
‫אבל אני חושבת שאצליח לתקן אותו.‬
‫חטפת מכה לא נעימה.‬
‫כדאי שתיגשי לרופאה.‬
‫איבדתי את ההכרה רק לכמה דקות.‬
‫ג'סיקה. - אתה יכול לקרוא לי ברלין, כמו כולם?‬
‫אני לא אוהבת שאתה קורא לי ג'סיקה.‬
‫תשכבי לפחות. - אני בסדר.‬
‫יש לי עבודה.‬
‫איריסה נתנה לך לעטוף אותה ככה?‬
‫לא. היא לא הטיפוס המתפנק.‬
‫יש לי עיניים, אתה יודע.‬
‫אני רואה איך אתה מביט בה ו...‬
‫איך היא מביטה בך.‬
‫אני חושב שפציעת הראש שלך משפיעה עלייך.‬
‫אם הדברים היו קורים כרצוני, איריסה ונולן‬
‫היו בקרון הראשון שיוצא מהעיר.‬
‫אני לא רוצה שום קשר לבחורה הזאת.‬
‫יופי.‬
‫היי, בוס.‬
‫עשינו את זה.‬
‫ילד מטומטם! על מה חשבת?‬
‫אתה רואה את זה, דוד רייף?‬
‫זה ציוד כרייה.‬
‫לייזר ווטאני שחותך סלעים כמו חמאה.‬
‫אני יודע מה זה.‬
‫עכברי הרפובליקה האלה רוצים לכרות בשכבות הקשות.‬
‫הם יגרמו למפולת.‬
‫מאות כורים עלולים למות.‬
‫אנשי הרפובליקה לא אמרו כלום על השכבות הקשות.‬
‫אז בשביל מה הציוד הזה?‬
‫לרפובליקה לא אכפת מהתנגדות.‬
‫מצדם, כולנו יכולים להיקבר. - טוב.‬
‫אתה מכיר אותם. הם הרגו חצי ממשפחתי!‬
‫בסדר, ג'וזף. תירגע! - אמרת את זה בעצמך!‬
‫אמרת שיגיע רגע שבו ניאלץ לשפוך דם.‬
‫לא אמרתי לך לשדוד שיירה של הרפובליקה, נכון?‬
‫מי עוד היה מעורב בזה?‬
‫ראול, בינק ואוגריידי.‬
‫איפה הם עכשיו?‬
‫ראול ובינק לא חזרו.‬
‫קברנו אותם ביער.‬
‫אוגריידי הסתלק לסידרס.‬
‫לא חשבנו שהם ישיבו מלחמה ככה.‬
‫מה ציפית שהם יעשו?‬
‫יציעו לכם כריך? - הם שילמו על זה.‬
‫הורדנו לא מעט בחורים שלהם.‬
‫ראול ובינק לא מתו לשווא.‬
‫אנחנו מצילים את העיר. מצילים חיים.‬
‫הבאת את הזבל הזה לבית שלי!‬
‫אתה יודע שמשגיחים עליי מקרוב!‬
‫חשבתי שתעמוד לצדי.‬
‫אז טעית!‬
‫נראה שההיעדרות שלי הועילה לך.‬
‫קיבלת הזדמנות לצאת מהצל שלי‬
‫ולהטיל צל בעצמך.‬
‫אחרי ארוחת הבוקר נלך לאוהל הקרבות.‬
‫תוכל לעדכן אותי.‬
‫אבא, בסך הכול מילאתי את מקומך כשלא היית.‬
‫חשבתי שעכשיו, אחרי שחזרת, תרצה שאקח צעד לאחור‬
‫וכך אוכל להתרכז בעסקי המוזיקה שלי.‬
‫זה היה לפני ששמעתי על הזמבאקו שלך.‬
‫ברגע שאדם נוטל חיים של אחר, הוא נהפך לזמבאצו לתמיד.‬
‫אתה יודע, אלק, מעולם לא רציתי שאלה יהיו חייך.‬
‫תמיד חשבתי שיהיה לך עיסוק לגיטימי, ‬
‫כמו עסקי המוזיקה שלך, שיאפשר לך לשגשג ולהקים משפחה.‬
‫עמוד תווך בקהילה.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫לטוב או לרע, ‬
‫אתה בן טאר.‬
‫הדם שלי זורם בוורידיך.‬
‫אי אפשר לחמוק מזה.‬
‫תאכל.‬
‫האמת שאשמח לדבר עם מישהו בעניינים עסקיים.‬
‫מישהו שאני יכול לבטוח בו.‬
‫אתה תראה בעצמך.‬
‫ככל שהאדם חזק... - היי, אתה!‬
‫יש לו פחות אנשי סוד. - דייטאק טאר.‬
‫איך זה שאתה מסתובב כאדם חופשי?‬
‫שוחררתי על תנאי.‬
‫אודה לכם אם תזוזו מדרכי.‬
‫קולונל מארש היה המפקד שלנו. הוא היה איש טוב.‬
‫לא הגיע לו למות בדקירות‬
‫מידי היינט מטונף.‬
‫מעניין. הוא השתמש באותה מילה.‬
‫ "היינט"? המילה הזאת מפריעה לך?‬
‫זה מה שאתם, אתה והבן ההיינט שלך.‬
‫יש לכם זכות מלאה לכעוס.‬
‫המעשה שלי אכן היה מחריד.‬
‫אף שאיני מצפה למחילה, הרשו לי להתנצל מעומק לבי.‬
‫בחסדו של רייאטסו, ‬
‫אני מתחרט על מעשיי.‬
‫איבדתי את העשתונות קודם במשרד.‬
‫אנשים רבים מאבדים את עשתונותיהם. זה לא תירוץ.‬
‫תרומתך חשובה לי.‬
‫באמת.‬
‫הציוד שנגנב בטח היה חשוב מאוד.‬
‫או שמדובר במשהו אחר?‬
‫אחד השודדים, הוא...‬
‫הוא הכריח אותי להתפשט.‬
‫כן. זה עורר בי זיכרונות ישנים שנדרשו לי שנים רבות לשכוח.‬
‫עכשיו הם חזרו‬
‫לחלק הקדמי של המוח שלי, ‬
‫והם ברורים כמו שאת ניצבת ברורה לפניי.‬
‫אני אקרע לגזרים את האיש שעשה לי את זה.‬
‫תהיי בטוחה בזה.‬
‫רוצה לדבר על זה? - לא.‬
‫תודה. - בסדר.‬
‫בזמן המלחמה, ההורים שלי שלחו אותי לפנימייה.‬
‫בדבון. הייתי בן 15.‬
‫הם בטח חשבו שאהיה מוגן שם.‬
‫יום ראשון אחד, בקור כלבים, ‬
‫הגענו לבית התפילה והתחלנו להתיישב, ‬
‫ופתאום, ‬
‫כל החלונות הצבעוניים התנפצו.‬
‫והווטאנים נכנסו.‬
‫הם נעלו את הדלתות‬
‫והחזיקו בנו שם.‬
‫בלי אוכל, בלי שירותים.‬
‫במשך 11 ימים.‬
‫הרצפה הייתה...‬
‫מכוסה בשתן ובזכוכיות שבורות.‬
‫והידיים שלי...‬
‫הן נחתכו כשהם ריתקו אותי לרצפה, ‬
‫והם...‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫העולם מלא בסיפורים כמו שלי.‬
‫אני יודעת. לכן חשוב לספר אותם.‬
‫כך הם מזיקים פחות.‬
‫חור קליע ישירות בלב.‬
‫אז הצלחת להשיג שחרור על תנאי ממחנה רברי, מה?‬
‫איך ארגנת את זה?‬
‫מיניות פראית.‬
‫פגיעה ברקה השמאלית.‬
‫למיטב ידיעתי, הרפובליקה לא מעניקה חנינות בקלות.‬
‫למקרה שאתה תוהה אם אמרתי משהו על האיראתיאנית שלך, ‬
‫התשובה היא לא.‬
‫תמשיכי ככה.‬
‫כן, ירייה בודדת.‬
‫הדיוק לא מאפיין פושטים.‬
‫הם בדרך כלל אוהבים לרסס את קורבנותיהם בעופרת.‬
‫ברלין אומרת שיש סיכוי להציל את המידע מהמצלמה שלה. היא מתקרבת.‬
‫יש טביעת מגף על הכתף שלו.‬
‫נראה כמו גולנייט. - לא, סתם לכלוך.‬
‫מה אתה עושה? זה גולנייט. - זה לא גולנייט.‬
‫הרסת ראיות! - לא.‬
‫אתה רוצה להשתיק את העניין כדי להגן על רייף מקולי.‬
‫אף אחד לא משתיק שום דבר, בסדר?‬
‫אני אטפל בזה. - לא.‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה. - תסתכל טוב.‬
‫לא התגריתם בו מספיק. - ירקתי בפניו.‬
‫הפלנו אותו לקרקע.‬
‫והוא לא ניסה להגיב?‬
‫הוא התחנן למחילה במלמול דתי קאסטי.‬
‫מצא לו זמן לפתח איפוק.‬
‫היי! הכסף שלנו?‬
‫מה אתה יכול לספר לי על מתקפה של פושטים לכאורה‬
‫ליד מעבר מונטוק?‬
‫לא שמעתי על זה כלום.‬
‫שיירה של הרפובליקה. לא נשמע מוכר? - לא.‬
‫הבחורה ההיא, ברלין, צילמה את אחד הבחורים.‬
‫ואני בטוח שמדובר בכורה. - האומנם?‬
‫רייף, אם אתה יודע על זה משהו, ‬
‫כדאי שתספר לי עכשיו.‬
‫תנועה אחת ואתה מת. אני נשבע.‬
‫הוא בן הסנדקות שלי. בעדינות איתו.‬
‫תן לי סיבה. - בעדינות איתי? אני זה שמחזיק באקדח...‬
‫לזה התכוונתי.‬
‫ידיים גלויות, רייף.‬
‫אין לו שום קשר לזה! - ביקשתי ממך לדבר?‬
‫הוא איבד בני משפחה בגלל הרפובליקה. הכעס שלו מוצדק.‬
‫איפה הציוד? - מאחור, בטנדר שלו.‬
‫אני האשם כאן, נולן.‬
‫אני הלהבתי אותו, פתחתי את הפה.‬
‫הוא ילד טוב, אבל הוא הסתבך במשהו שגדול עליו.‬
‫כשאתה לוקח אקדח, עוטה מסכה ושודד אנשים, ‬
‫דברים נוטים להסתבך, רייף.‬
‫אני מצטער. הילד הזה הרג אנשים.‬
‫כשלקחו ממני את המכרות, ‬
‫הייתי יכול לערער, אבל לא היה לי סיכוי.‬
‫תייגו אותי כמתנגד לוחמני‬
‫כי יריתי בחיילי הרפובליקה כדי להגן על איריסה.‬
‫אני לא יודע מה הם רצו ממנה.‬
‫אני עדיין לא יודע ולא אכפת לי.‬
‫אבל נלחמתי למענה כי זה היה הדבר הנכון לעשות.‬
‫חשבתי שתחזיר לי באותו מטבע.‬
‫טעיתי?‬
‫ברגע זה, קפטן ריינייר משחזרת בבניין דארבי‬
‫את הכונן הקשיח של מצלמת הווידאו, ‬
‫שבלי שום ספק יראו בו את פניך, ידידי.‬
‫ברגע שהתהליך יושלם, תהיה שרוף בעיר הזאת לנצח.‬
‫אתה מבין?‬
‫תארגן לבן הסנדקות שלך קרון יבשה‬
‫ותן לו כסף שיאפשר לו להיעלם.‬
‫נולן. - כן?‬
‫תודה.‬
‫פתח את התא.‬
‫יפה, יפה. איפה מצאת אותו?‬
‫במערה קטנה בקניון וולף.‬
‫בשנים של ניקוי שרידים למדתי לאתר מקומות אחסון של בוזזים.‬
‫ללא ספק.‬
‫אם הייתי במקומך, ואני לא, ‬
‫הייתי שולח אנשים למערה הזאת כמה שיותר מהר.‬
‫הכול כל כך מסודר.‬
‫חוץ מדבר אחד.‬
‫איך אתה מסביר את אבק הגולנייט שהיה על הראש של החייל המת שלי?‬
‫זה היה עפר.‬
‫סגן לאסאל טוען אחרת.‬
‫סגן לאסאל.‬
‫נתת לי את התג, נכון? רצית אותי לתפקיד.‬
‫אם אתה מעדיף להאמין למילה שלו ולא לשלי, ‬
‫הנה התג. תן אותו לטומי.‬
‫תשאיר אותו אצלך.‬
‫אבל אני רוצה שהעניין הזה ייפתר.‬
‫בואי, ילדונת. נלך לפתור את העניין.‬
‫בתקופת היעדרותי, בני עשה את הדרוש.‬
‫אני שמח להודיע שמעתה נעבוד זה לצד זה.‬
‫גם אתם בני משפחתי.‬
‫אבל אכזבתם אותי.‬
‫בגדתם בי.‬
‫התעלמתם מההוראות שהעברתי מהכלא.‬
‫העדפתם לציית לפקודות של אישה.‬
‫אשתי.‬
‫בכל הכבוד, פה-וי טאר, ‬
‫צייתנו לאלק.‬
‫אל תשקר לי.‬
‫מה אדם צריך לעשות כשכל אנשיו פוגעים בכבודו?‬
‫האם גנרל ישחט את חייליו שלו?‬
‫אבותינו הקאסטיתיאנים התמודדו בדיוק עם אותה בעיה.‬
‫והם מצאו לה פתרון חכם.‬
‫אחד יישא את בושת הרבים.‬
‫חייל אחד, גרזן אחד, קבר אחד.‬
‫ובכן, ויזו, מי זה יהיה?‬
‫מה?‬
‫אולי ראגה? הוא איתנו כבר חמש שנים.‬
‫תפסיק. - אולי גיימו?‬
‫הוא היה שומר הטף שלך.‬
‫החליף לך חיתולים. הוא התלונן על כך, כמובן.‬
‫משהו כזה או אחר תמיד עצבן אותו.‬
‫אפשר לשים לזה סוף ברגע זה.‬
‫סטונדאק טיראלו.‬
‫ספר לאלק מה דעתך על תחנת הרדיו שלו, סטון.‬
‫הוא חושב שהמוזיקה שלך גרועה. - קיבלתי החלטה.‬
‫תהרוג אותי.‬
‫הייתי יכול לעצור את אימא.‬
‫אבל לא עשיתי את זה.‬
‫הייתי חלש.‬
‫אכן היית.‬
‫אבל אתה גם המורשת שלי.‬
‫תנקו כאן ותפתחו את האוהל.‬
‫ג'וזף, השגתי לך כרטיס. יש לך מזל, הוא היה האחרון.‬
‫ג'וזף?‬
‫אלוהים, איפה אתה?‬
‫אל תסתובבי.‬
‫תני לי את המצלמה ואת המידע, ולא תהיה שום בעיה.‬
‫מפני שאתה מבקש כל כך יפה...‬
‫לא היית אמורה לראות אותי.‬
‫- תעשיות וון באק -‬
‫אמנדה כאן.‬
‫תכניס אותה.‬
‫הנה.‬
‫ידידך נולן טוען שהפושעים עדיין חופשיים, ‬
‫שלא ידוע איפה הם.‬
‫החלק האחרון הוא שקר. - אתה רוצה שאדבר איתו?‬
‫לא, אין צורך.‬
‫הוא מצא את הציוד.‬
‫זה הדבר היחיד שחשוב בסופו של דבר.‬
‫אני יודעת שאתה לא חושב ככה.‬
‫כן, טראומות הילדות שלי לא מעניינות את הרפובליקה.‬
‫כשאתה עוצם עיניים, ‬
‫אתה רואה את החיילים הווטאנים, אלה שתקפו אותך?‬
‫לפעמים כן. אני מניח.‬
‫אני רואה אור בהיר. אור לבן ומסנוור. - כמו...‬
‫אלוהים?‬
‫לא, לא.‬
‫לא, זה גבר שמחזיק בידו פנס חזק. - איזה גבר?‬
‫הגבר שאנס אותי.‬
‫מתי?‬
‫גרתי בניו יורק ועבדתי כפקידת קבלה במטה הרפובליקה.‬
‫חזרתי הביתה ערב אחד, מאוחר.‬
‫חשתי במישהו מאחוריי.‬
‫הוא סנוור אותי באור חזק.‬
‫הוא הצמיד את ידו לפה שלי ואת האקדח שלו לגב שלי.‬
‫ו...‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫לא סיפרתי לאף אחד.‬
‫בפוליטיקה, אם אתה נראה חלש והיית קורבן, עלולה להיהרס לך הקריירה.‬
‫לכן שמרתי על שתיקה.‬
‫לא סיפרתי אפילו לארוסי.‬
‫לקונור המסכן לא היה מושג.‬
‫קונור? קונור לאנג?‬
‫כן.‬
‫הכרת אותו?‬
‫כולם הכירו אותו או ידעו עליו.‬
‫כן.‬
‫טוב, החיים חזרו לשגרה, ‬
‫עד שלא קיבלתי מחזור.‬
‫הנחתי לקונור להאמין שהתינוק שלו.‬
‫אבל הדבר הזה גדל בתוכי, אז...‬
‫נפטרתי ממנו.‬
‫קונור לא הבין למה. זאת אומרת, ‬
‫ברור שלא. שיקרתי לו.‬
‫היחסים בינינו נגמרו, לקחתי את אחותי ויצאנו מערבה.‬
‫והשאר, כמו שאומרים, ‬
‫שייך לעבר.‬
‫למה את מספרת לי?‬
‫לא רציתי שתחשוב שאתה בודד.‬
‫כי אתה לא.‬
‫אף אחד מעולם לא היה כל כך טוב לב אליי.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫הם לקחו את ברלין.‬
‫אני אמצא אותה.‬
‫אחזיר אותה בריאה ושלמה.‬
‫הפושטים לא עשו את זה. על מי אתה מגן, נולן?‬
‫על רייף? רייף מקולי עומד מאחורי זה?‬
‫לא.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫לא מצאת את הציוד במערה, נכון?‬
‫עלית עליי. מצאתי אותו בעיר, באיזה בור ליד ערוץ ריון.‬
‫חשבתי שאם תדע שלא מדובר בפושטים, ‬
‫תשלח את החיילים שלך מדלת לדלת‬
‫ותעצור את כל העיר. מישהו בטוח היה נפגע.‬
‫אם אשלח אותך לרברי או אירה לך בראש, מה שעדיף, ‬
‫לבה של אמנדה יישבר, ואני לא מעוניין בזה כרגע.‬
‫אבל אם תשקר לי שוב, אשקול מחדש את המדיניות הזאת.‬
‫סיימת? כי אני צריך לצאת להציל אישה.‬
‫שיקרתי למענך, רייף. לראש העיר ולטומי.‬
‫אני חייב לך, נולן. - כן, ואתה צריך להחזיר לי.‬
‫תברר איפה הילד מתחבא.‬
‫יש לי כמה רעיונות. - אז תזדרז. ורייף, ‬
‫אם משהו יקרה לבחורה הזאת מהרפובליקה, ‬
‫לשנינו יהיה דם על הידיים.‬
‫שמעתי אותך.‬
‫כאן אנחנו מייצרים את התקליטים.‬
‫מעניין.‬
‫המכונות עשויות מחלקים שנאספו.‬
‫קניתי אותם בזול מאוד.‬
‫עכשיו אנחנו מייצרים 2,000 יחידות בשבוע.‬
‫ "טאר טראקס" .‬
‫חמוד.‬
‫אני אהיה כן איתך, בן.‬
‫כשהתחלנו היום, ‬
‫הכוונות שלי היו אחרות לגמרי.‬
‫אתה רואה את המכלים האלה?‬
‫מאיפה הם? - אני שלחתי אותם לכאן.‬
‫הייתי נחוש בדעתי לשרוף את המקום.‬
‫שיתוף הפעולה שלך עם אמך הצדיק את זה.‬
‫אבא... - אבל הראית לי דברים רבים.‬
‫העסק הזה יכול להיות חזות מועילה.‬
‫וההצגה הקטנה שלך באוהל הקרב...‬
‫הצעת את חייך למען אחד מאנשיך.‬
‫בחור חכם.‬
‫תן לי את ידך, בן.‬
‫הרשמת אותי, אלק, ואני לא טיפוס שמתרשם בקלות.‬
‫אבל אני לא יכול להתעלם לגמרי‬
‫מהעבירות שלך.‬
‫כל מה שאמרתי נכון.‬
‫כעת שילמת את החוב שלך, ‬
‫ואנחנו יכולים להתחיל מחדש, יחד.‬
‫כדאי לשים על זה קרח.‬
‫הוא חזר לפני יום אחד. - כריסטי...‬
‫יום אחד, וזה מה שהוא עושה לך? - אמרתי לך, אני בסדר.‬
‫אני רוצה שהוא יסבול! - תקשיבי.‬
‫זו אשמתי, בסדר?‬
‫הבאתי את זה על עצמי. - אלק, אתה לא‬
‫ראוי לזה.‬
‫את לא מבינה.‬
‫אני מבינה מצוין. אבא שלך הוא מפלצת.‬
‫תפסיקי, בסדר? את...‬
‫את לא מבינה כי את לא קאסטיתיאנית.‬
‫אתה באמת חושב ככה?‬
‫אלק?‬
‫מה קרה ליד שלך?‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫אני אירק על תנ"ך הקאסטי הקדוש‬
‫לפני שאעיין בו שוב.‬
‫אלה המילים שלך, לא?‬
‫ירשתי את העותק הזה מאסיר שמת בטרם עת.‬
‫סקרן אותי לדעת איזה שילוב של מילים יכול לגרום לאדם‬
‫להקריב את חייו למען אמונתו?‬
‫אז התחלתי לקרוא, ולהפתעתי, ‬
‫הכתובים מהדהדים בי.‬
‫רייאטסו קובע‬
‫שכל עבירה נושאת עונש.‬
‫הפו-דה-נו באקדמיה הקפידו ללמד אותנו את השיעור הזה.‬
‫אבל לצלק את הבן שלנו?!‬
‫נהפכת לאביך.‬
‫אבי היה עושה משהו גרוע מזה. הוא עשה דברים גרועים מזה.‬
‫אבל כך הוא חיזק אותי.‬
‫הכתובים הקדושים שהוא ציית להם‬
‫נמצאים איתנו כבר אלפי ויגו.‬
‫ובצדק. בעזרתם נשמר הסדר, ‬
‫נשמר האיזון. - מילים, דייטאק.‬
‫זה כל מה שהן. מילים עתיקות.‬
‫בכל הזמן שאני מכירה אותך, לא היה לך חוש לאיזון.‬
‫כן.‬
‫הפרתי בעבר את האיזון, ‬
‫פעמים רבות יותר מכפי שאני רוצה להודות.‬
‫אני מצטער שהרגתי את קולונל מארש.‬
‫אבל גם את והבן שלנו התנהגתם רע.‬
‫ועכשיו, כשרייאטסו‬
‫לימד את כולנו צניעות, ‬
‫אנחנו יכולים להמשיך קדימה יחד, ‬
‫כמשפחה.‬
‫עלייך לחבק אותי עכשיו.‬
‫"כרייה בשכבות הקשות תגרום למכרות‬
‫להתמוטט וגלי ההלם יגרמו ל..."‬
‫אני לא מקריאה את זה.‬
‫אלה שקרים.‬
‫זאת האמת.‬
‫וכשאנשים יראו חיילת של הרפובליקה מודה בזה, ‬
‫הם יתקוממו.‬
‫אם זה באמת נכון, ‬
‫היית יכול למסור הצהרה פומבית.‬
‫ניסיתי.‬
‫כתבתי על קיר וכמעט נהרגתי.‬
‫כתבת, "להרוג את הרפובליקה."‬
‫צריך להפיץ את האמת‬
‫כדי להשפיע על דעת הקהל.‬
‫אומרת מלכת התעמולה.‬
‫אף אחד לא יעריץ אותך אם תרצח חיילים חפים מפשע.‬
‫חיילי הרפובליקה אינם חפים מפשע!‬
‫לטוראי ברנדון גרייב היו אישה, אנאבל, ושני ילדים, ‬
‫רוס וגיילן. - תשתקי.‬
‫סמל אוגוסט קראון נהג לשלוח חצי ממשכורתו לאמו‬
‫ולשלושת אחייניו שאמם מתה‬
‫ברידג'בק... - אמרתי לך לשתוק!‬
‫ויהיה להם קשה לאכול כי הרגת‬
‫את האיש שמפרנס אותם.‬
‫טוראית מולי צ'אנג... - תפסיקי לדבר!‬
‫כלבה!‬
‫את משחקת איתי? ניסיתי לנהוג בהיגיון!‬
‫לעזאזל!‬
‫הבאת את זה על עצמך.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי, ילד!‬
‫לא!‬
‫נולן, אתה בסדר?‬
‫כבר נפצעתי קשה יותר.‬
‫בסדר, אל תקום. אני אזעיק את הרופאה. בוא נלך.‬
‫היית צריך לעלות לקרון ההוא.‬
‫התנגדות היא הבית שלי. לא אתן להם לסלק אותי מכאן.‬
‫אין לך בררה. עכשיו לך.‬
‫ברח!‬
‫מה?‬
‫לך כבר!‬
‫דוד ר', אתה חייב להנהיג את האנשים האלה.‬
‫לשכנע אותם להילחם.‬
‫בן, לך מכאן.‬
‫רק... לך מכאן!‬
‫תודה.‬
‫איך הראש?‬
‫כמה שוטים יסדרו אותו.‬
‫אני לא מזלזלת במה שעשית.‬
‫חטפת קליע בשבילי, ולעולם לא אשכח את זה.‬
‫מתי שתרצי, ילדונת.‬
‫תודה לאל שאת בסדר. - תודה לו.‬
‫תודה. אני מעריך את זה.‬
‫אולי כדאי שתזכור את זה‬
‫בפעם הבאה שתחליט לתקוע לי סכין בגב.‬
‫היי.‬
‫אז...‬
‫הוא הוזהר. - הוא ירה בנער בעצמו.‬
‫ג'וזף מת. קיבלת את הנקמה שלך. - זה לא מספיק.‬
‫רייף הוא לא האיש שפגע בך.‬
‫העולם אכזר.‬
‫- התראה על פינוי מידי -‬
‫שלום, אהובי.‬
‫אל תפנה את מבטך.‬
‫היית צריך להסכים לשותפות.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬